Иван Вазов
Неапол
сонет

chitanka.info

„Поклон, поклон, Неапол!“ — с този вик

летях към твоя драг предел чаровни,

поклон, ти казвам и в последний миг,

и трьгвам, хубавецо баснословни!

Обичам твоят исполин велик

и задимял, с руините вековни,

на твойто небе синия светлик,

на твоето море шума любовни.

Обичам твойта нега, аромат

и багри; твойте празници безумни

и пусти храмове, и стъгди шумни,

и пъплещий из тебе дрипав свят,

и бедност весела, и лазарони,

и ваклите моми, и макарони!

Неапол, май 1884

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.